ODRED
IZVIĐAČA – PORJEČANA „MATE JERKOVIĆ“ OSIJEK
U
IZVIĐAČKIM OMLADINSKIM RADNIM BRIGADAMA (IORB)
1960.
AUTOPUT BRATSTVA-JEDINSTVA
Članovi
Odreda istakli su se radom u dobrovoljnim
izviđačkim omladinskim radnim brigadama u
izgradnji svoje domovine na što su ih obvezali
izviđački zakoni.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/03_amblerm_autoput.png)
Na izgradnji Autoputa Bratstva – jedinstva
koji je spojio, od Zagreba do Beograda, SR
Hrvatsku i SR Srbiju, u IORB-u Saveza izviđača
Hrvatske „Mladi partizan“ radili su izviđači
iz različitih jedinica Saveza izviđača Hrvatske
– iz velikog broja gradova i sela Hrvatske.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/zig_radna_brigada.png)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB02.jpg)
Naš
Odred je poslao dvojicu svojih prvih ljudi
Zvonka Valentekovića – Barbu (starješinu i
načelnika odreda istovremeno) i Josipa Seligmana
– Selca (sekretara odreda). Žuljevima i znojem
tisuća omladinaca, omladinki, izviđača i planinki
nastao je još jedan važan objekt u poslijeratnoj
izgradnji zemlje. SIH-ov IORB je imo bazni
logor u Vladičinom Hanu.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB04.jpg)
1960.
Izviđači na izgradnji autoputa
U
slobodno vrijeme brigadiri su mogli besplatno
završiti različite tečaje, kao na slici npr.
tečaj za vožnju motorom. Sve omladinske radne
akcije (ORA) su za izviđače su bili radni
logori (što je regulirano Uputama za logorovanje
u SIH-u).
RADOVI
NA IZGRADNJI STALNIH TABORSKIH TERENA (STT)
KASNIJE
PREIMENOVANIH U STALNE TERENE ZA LOGOROVANJE
(STL)
Svaka
izviđačka jedinica na svom redovnom logorovanju
na STT Kakan i STT Zlarin mogla je jedan radni
dan svoga logorovanja (za koje su članovi
platili taksu) darovati Savezu izviđača Hrvatske
i svojoj domovini za izgradnju većih i važnih
logorskih objekata. Jedinice su tako odlazile
pomagati IORB-ima u izgradnji izviđačkih centara
na otocima Kakan, Zlarin, Obonjan (Otok mladosti)
i Centra za poletarce na Brodarici.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/kakan.png)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/zlarin.png)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/Otok_mladosti.png)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/brodarica.png)
Odred
je 1971. godine zamolio sekretara SIH-a Slavka
Bjažića–Brku za dozvolu da tri dana s noćenjima
pomaže „Brigadi hrabrih“ – IORB „Rade Končar“
SIH-a. U toj brigadi su bili najbrojniji članovi
iz poznate 28. Samostalne čete „Dubrava“ Zagreb,
s legendarnim vođama: Tomašom i Mađarom koji
je bio u to vrijeme komandant IORB-a. Heja!
Heja! Hrabri! je bio brigadni poklič. U ovoj
prvoj „Brigadi hrabrih“ (zvanoj i „Pedesetorica
hrabrih“), još prije službenog početka izgradnje
Obonjana, bili su i izviđači iz: Belog Manastira
(Šandor Juhasz, Stjepan Aladić,....), Đakova
(Nino Antoni,...), planinke brigadirke iz
Zaboka, jedna planinka brigadirka iz Otočca,
a jedini izviđač brigadir iz Osijeka bio je
Zorislav Herbstsomer, itd. Najviše brigadira
te prve godine izgradnje Obonjana bilo je
iz 28. Samostalne čete izviđača „Dubrava“
Zagreb: Dražen Mađarević–Mađar, Josip Tomašković–Tomaš,
Damir Novosel–Đeki, Željko Mihalić–Žila,...
U svakom slučaju „Mađarova četa“ bila je primjer
dobrih izviđača i drugdje. Ti donirani radni
dani jedinica na logorovanju, nisu rad na
izgradnji „Otoka mladosti“, nego samo jednokratna
ispomoć radnim brigadama.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB011.jpg)
Savez izviđača Hrvatske, nakon savjetovanja
u kompleksu hotela „Solaris“ kod Šibenika,
poslao je dio rukovodstva u potragu za otokom
koji bi izgradili za svoje potrebe, ali i
drugih izviđača i omladine. Odlučili su se
za Obonjan koji će se kasnije nazvati Otoko
mladosti. Na fotografiji s tog izleta na brodu
su slijeva na desno: Stanko Stokanović starješina
SČ „Bratstvo–jedinstvo“ iz Laslova, Predrag
Rafailović–Raf sekretar Saveza izviđača Jugoslavije
(priča sa čovjekom njemu s desne strane),
iza njega je Dragomir Šulc predsjednik Saveza
izviđača općine Osijek (priča sa vlasnikom
barke, s njegove lijeve strane), do vlasnika
sjedi izviđač iz Splita (ili Zadra), do njega
stoji Kamilo Ferenčak–Milko funkcioner Saveza
izviđača Hrvatske, lijevo do Milka stoji Janez
Bukovec starješina Samostalne posade izviđača
– pomoraca „Nada Dimić“ iz Zadra. Drugarica
je Mirela iz Zadra, Janezova supruga. Desno
do nje, u sredini, sjedi upravnik Doma izviđača
na Sljemenu koji je tada bio u vlasništvu
Saveza izviđača Zagreba.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB010.jpg)
Delegacija
SIH-a na brodu prilikom traženja lokacije
na otocima kod Šibenika
Izabrani
otok Obonjan je 4. 3. 1971. općina Šibenik
odredila kao stalnu lokaciju za izgradnju
i korištenje u svrhu izviđačkog centra i iznajmila
ga Savezu izviđača Hrvatske.
ODRED
U IORB-u „RADE KONČAR“ PRILIKOM IZGRADNJE
STL-a NA OTOKU ZLARINU
1966.
godine iz Odreda izviđača-porječana "Mate
Jerković" Osijek je na izgradnji terena
na otoku Zlarinu sudjelovao vod od porječana
i porječanki među kojima su bili: Slavko Murković–Murat
i njegov brat Picek, Buco iz Vukovara, Miloš
Šošić–Šo i njegov brat Vuk Šošić i Slobodan
Čolić. Ove godine prilikom izradnje je dodijeljeno
4 udarničke značke. Starješina IORB-a „Rade
Končar“ bio je Rafael Šalamon–Rafo potpredsjednik
SIH-a i predsjednik SIO–Čakovec. Brigada je
izgrađivala: sanitarne čvorove, trpezarije,
cisterne za vodu, sportske trene i mjesta
za vatrišta. Brigada je dolazila i na STT
Kakan i radila na uređenju: pristaništa, čišćenju
i uređenju plaža, trasiranju staza među logorskim
terenima.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/zlarin.png)
1967.godine
u IORB-u „Rade Končar“ na otoku Zlarinu radili
su iz SIO Osijek, članovi Odreda izviđača
– porječana „Mate Jerković“ Osijek Miloš Šošić-Šo,
Vuk Šošić, Zvonko Borbaš-Bazbe, Zdravko Azenić-Aze,
Gojko Medić, Đorđe Ivković-Đoko Padavičar,
Ivan Ševalj-Ico, Svetlana Tomljenović-Ceca,
Mira Majlinger, Zlata Kovačević, Marijana,
Ratko Žuvela, Rajko Subašić, Žika, Buco iz
Vukovara. Tom prigodom je dodijeljenjo 8 udarničkih
značaka na 7 brigadira, jer je Buco, kao najvrijedniji
u cijeloj brigadi, dobio 2 udarničke značke.
U vodu iz Odreda izviđača „Moša Pijade“ Osijek
bilo je desetak članova: Limun, Lee, Popić,...,
a i među njima je bilo udarnika. Brigada je
imala 2 čete sa vodovima iz Osijeka, Đakova,
Slavonskog Broda, Hrvatske Kostajnice, Vinkovaca
i Križa. Starješina IORB-a bio je Dragomir
Šulc predsjednik SIO Osijek, a u to vrijeme
i član Predsjedništva Saveza izviđača Jugoslavije,
komandant je bio Zlatko Golubić iz Križevaca,
vođa 1. čete Stipe Palentić iz Slavonskog
Broda, vođa 2. čete Tomislav Kovačević-Levi
iz Odreda izviđača „Uskok“ Senj, ekonom Miroslav
Horžinek tada starješina Odreda „Davorin Trstenjak“
iz Hrvatske Kostajnice, šef pumpe Lovaković-Lova
i Antun Baletić-Nuno iz Vinkovaca, kuharica
Marija iz Benkovca (jedna od dvije), sekretarica
Đurđica Plentaj iz Bjelovara, stručnjak za
PP zaštitu bio je Žika izviđač-porječanin
iz Vinkovaca, medicinska sestra Zdravka iz
Koprivnice, a nabavljač je bio Slavko Bjažić
sekretar Saveza izviđača Hrvatske. Poznati
brigadiri iz vodova u brigadi su bili i Vili
Has, Darko Pinčar-Pindžo iz Đakova, Leprhavi
iz Slavonskog Broda, Branka iz Đakova, Marija
iz Vinkovaca, Snježana Horžinek, Dado Horžinek,
Suljo Fazlič, Ahmet i Nenad iz Hrvatske Kostajnice,
Rajko Štula iz Križevaca, Zlatko Kadoić iz
Križa, Željko Prce-Prca, Tukera,... Brigada
je izvršila sve radne zadatke u izgradnji
STL Zlarin, a isto tako i na Brodarici u izgradnji
Centra za poletarce.
Formiran
je i VIS (vokalno instrumentalni sastav) „Plave
zvijezde“ kojeg su činili: Dado Horžinek solo-gitara,
Janko bas-gitara, Kljun bubnjar (bubanj se
sastojao iz samo jedanog bubnja i jedne činela)
iz Odreda izviđača „Davorin Trstenjak“ Hrvatska
Kostajnica i Zvonko Borbaš-Mek Bezbi (Bazbe)
vokalni solist i ritam-gitara iz Odreda izviđača
– porječana „Mate Jerković“ Osijek (već tada
je bio poznata osoba u karateu i kasnije majstor
te borilačke vještine na razini Hrvatske,
Jugoslavije i svijeta). Dečki su do kasno
u noć svirali i zabavljali ne samo izviđače
nego i turiste u Vili „Makale“ i Hotelu „Koralj“
u Zlarinu, a poznati hitovi „Grupe 220“, „Dinamita“,
„Crvenih koralja“ „Robota“ i nekih stranih
grupa čuli su se čak i do Vodica i Šibenika
kada je bila bonaca. VIS je noću naporno radio
na polju zabave i kulture, a po danu su drobili
kamenje, prenosili ili betonirali, kao i svi
ostali brigadiri. Radio – programe (postojala
je razglasna stanica u prostoriji ekonomata)
je uređivao, vodio i bio spiker Izo Kapetanović-Aušvic
iz Vinkovaca (koji je na radnu akciju došao
s tim nadimkom). Redovno se znalo što se dogada
u brigadi, zemlji i svijetu. Te je vijesti
prepisivao iz novina i pisao nakon što je
čuo na radiju. Provodio je i zabavni program,
naravno svoj. Dva zidara iz Zlarina: Srećko
i njegov kompanjon Mate Vukov (rođak poznatog
pjevača Vice Vukova) stručno su mnogo pomogli
u izgradnji čvrstih objekata. Vilu Vjeke Cukrova
brigadiri su tajno posjećivali kako bi kupili
odlično domaće vino, kada im se nije dalo
odlaziti u Zlarin i umorni se vraćati na Malpagu
gdje je izgrađivan STL.
U
brigadi je radilo oko 70 brigadira i brigadirki.
Krešo Ružić-Čvrknja iz Koprivnice vršio je
funkciju u Štabu IORB-a. Boris Čepelak iz
Pleternice koji je tada bio član starješinstva
SIH-a, boravio je cijelo vrijeme na Zlarinu,
a deset i više dana tu je bio i Miloš Gračanin
iz Republičke konferencije Saveza omladine
Hrvatske.
1967.
brigada je radila na izgradnj: plaže, sanitarnih
čvorova, košarkaškog igrališta, cisterne i
bifea. Te godine, za vrijeme izgradnje STL-a
Zlarin na Malpagi su logorovali izviđači Odreda
izviđača „Lenjin“ iz Zagreba, a čiji je starješina
bila Slava Mišković, Odreda izviđača „Komandant
Sava“ iz Zagreba, Odreda izviđača „Vlado Brkić-Španac“
iz Slavonske Požege, čiji je starješina bio
Ivica Martinek-Mata i Samostalna četa „Bratstvo“
iz Zagreba čiji je starješina bila Darija
Sudec, a tu je bio i tadašnji predsjednik
Saveza izviđača Zagreba Đuro Sudec, Darijin
muž. Ovoj četi su gosti bili desetak omladinaca
talijanske antifašističke organizacije ANPI
čiji je vođa bio stariji drug Frančesko Lamparelli.
Unutar
Malpage, a ipak odvojeno u svom stalnom terenu,
logorovao je, još tada duže od desetljeća
– prije svih, Klub brđana „Mladen Ljubović“
iz Zagreba, dok su s desne strane, kada se
brodom iz Šibenika i Prvića prilazi u zlarinsku
luku, logorovali izviđači odreda iz Kragujevca,
članovi Saveza izviđača Srbije.
Za
vrijeme izgradnje STL-a na Zlarinu i na STL-a
na Obonjanu - Otoku mladosti (od 1966. do
1974. sigurno, a možda i kasnije sve do kraja
izgradnje Obonjana) za potrebe radnih brigada,
namirnice za brigadire i materijale za ekonomat
radnih akcija svakodnevno su svojom barkom
dopremali braća Bjažić (Ćiril i Metod otac
Slavka Bjažića), a nekad je ispomagao čovjek,
isto sa Zlarina, sa svojom barkom „Biberica“.
Slavko Bjažić bio je stvarno svuda gdje je
bio potreban i na Zlarinu i na Otoku mladosti
i u Zagrebu. Za potrebe izgradnji STL-a na
Zlarinu, Brodarici i Otoku mladosti služio
se svojom motornom barkom koja je na vrhu
jarbola imala trokutastu plavu zastavicu na
kojoj je je bilo zlatno slovo F što znači
Fortunato (Sveti Fortunato zaštitnik je Zlarina
– rodnog mjesta Slavka Bjažića). Slavko je
već 1972. (a te je godine prestao biti sekretar
SIH-a i postao direktor Otoka mladosti u izgradnji)
napravio izmjene na svojoj barci – odrezao
jarbol i postavio kabinu, pa je bio još brži.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB05.jpg)
Iz Odreda izviđača – porječana „Mate Jerković“
Osijek 19 brigadira i brigadirki u IORB „Rade
Končar“ izgrađivalo je STT na otoku Zlarinu
1966. i 1967. godine te primilo 11 udarničkih
znački.
Starješina
IORB-a „Rade Končar“ Dragomir Šulc potječe
iz Odreda izviđača „Ivo Lola Ribar“ Osijek,
a u Odredu izviđača – porječana „Mate Jerković“
Osijek je bio od 1. 2. 1981.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB06.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB08.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB09.jpg)
ODRED
U IORB-u „RADE KONČAR“ PRI IZGRADNJI STL-a
NA OTOKU MLADOSTI
1972.
godine, nakon što je „Brigada hrabrih“ stvorila
uvjete za rad i život radnim brigadama, na
otoku Obonjan radile su u prvoj smjeni brigade
„Sava Kovačević“ i „Boško Buha“. Komandant
naselja bio Stjepan Sokol, tada nastavnik
razredne nastave iz Borova Sela (kasnije višegodišnji
starješina 28. posade „Boris Kidrič“ u Odredu
izviđača-porječana „Mate Jerković“ Osijek),
a starješina naselja radnih brigada bio je
Jakša Kovačev iz Kneževa tada Sekretar SIH-a.
U drugoj smjeni tu su bile IORB „Rade Končar“
Saveza izviđača Hrvatske sastavljena od izviđača
i planinki iz: Virovitice, Osijeka, Hrvatske
Kostajnice, Belog Manastira, Čakovca, Slavonske
Požege, Lepoglave i Šibenika sa vodovima „Jazavci“,
“Komandosi“, “Šumari“ i IORB „Bratstvo i jedinstvo“
Saveza izviđača Jugoslavije sa izviđačima
i vodovima iz Titovog Velesa, Titove Mitrovice,
Niša, Banja Luke, Sarajeva, Novog Sada i Beočina.
Izvršni odbor SIH-a za komandanta IORB „Rade
Končar“ imenovao je Bornu Šulca iz OIP „Mate
Jerković“ Osijek iz kojega je i vod „Jazavci“
radio u brigadi. On i još dvojica drugova
na akciju su kasnili nekoliko dana zbog povratka
sa međudržavne izviđačke i harcerske akcije
u NR Poljskoj. Privremeno ga je na dužnosti
mijenjao Đuka Ikasović iz Hrvatske Kostajnice.
Pri dolasku na Obonjan zamolio je starješinu
naselja radnih brigada da ostave za komandanta
Đuku, kako bi ostao u vodu „Jazavci“. Tako
je i bilo, ali je Đuka nakon nekog vremena
dobio poziv na odsluženje vojnog roka u JNA
i otišao. Borna je tada predložio da se u
ovih zadnjih desetak dana pozove Franko Balog-Jaki
iz Belog Manastira koji se nalazio na Zlarinu
da nastavi voditi brigadu (Franjo Balog-Jaki
bio je kasnije pretposljednji starješina Odreda
izviđača-porječana „Mate Jerković“Osijek).
I to je odobreno. U vodu „Šumari“ vodnik je
bio Boris Mihić iz Virovitice, a u vodu „Komandosi“
vodnik je bila Vlasta Fundak iz Čakovca. Bio
je i Neven Borak sa još dvojicom iz Odreda
izviđača – pomoraca „Šibenik“ iz Šibenika
i mlađim bratom koji je bio poput maskote.
U vodu „Osa“ radili su Joco, Zamba, Toše i
Čonč iz Titovog Velesa, Milka iz Banja Luke,
Predrag iz Sarajeva i još mnogi u drugim vodovima.
Komandant IORB-a “Bratstvo i jedinstvo“ bio
je Bore Gorgijevski iz Titovog Velesa, komandant
naselja radnih brigada bio je Vlado Jalšovec
iz Belog Manastira, starješina naselja radnih
brigada bio je Miroslav Horžinek iz Hrvatske
Kostajnice, kuharica Danica, kuharica Marija
iz Benkovca, medicinska sestra Nada Olhovi
iz Klokočevika kod Slavonskog Broda, ekonom
Borak vojno lice iz Šibenika, tehnička sekretarica
Ljubica Igrec iz Varaždina i od te godine
pa do konačnog završetka, na posebnoj novoj
funkciji direktora Otoka mladosti u izgradnji
postavljen je Slavko Bjažić sekretar Saveza
izviđača Hrvatske. Zvanično je izgradnja Otoka
mladosti započela 4. 7. 1972., na Dan borca.
Svečano otvaranje radova, izvršeno je na,
za tu priliku podignutom, spomeniku – originalnom
sidru. Brigadirima je darovala dva radna dana
bez noćenja grupa od 20 poljskih Harcera iz
Komende Hufca Krakow, koja je bila u uzvratnoj
posjeti izviđačima Osijeka, a koji su bili
u posjeti kod njih mjesec dana ranije. Otok
su posjetili: Danko Oblak velikan izviđačkog
pokreta koji je na Zlarinu logorovao sa Klubom
izviđača „Mladen Ljubović“, drugarica Jelica
Radojčević, drug Vanja Vranjcan predsjednik
Saveza izviđača Hrvatske koji je kao generalni
direktor Jugoslavenskih željeznica osigurao
svim brigadirima besplatne povratne karte
od mjesta stanovanja do Šibenika, kontraadmiral
Josip Žužul iz Šibenika (koji je bio i pokrovitelj
Druge smotre izviđača Hrvatske 1968.) i mnoge
druge ličnosti.
U
vodu „Jazavci“ iz Odreda izviđača – porječana
„Mate Jerković“ Osijek u 1972. u drugoj smjeni
u IORB-a SIH-a „Rade Končar“ radili su:
1.
Borna Šulc – vodnik
2. Goran Zeljković-Zelja
3. Goran Mađarac-Magi
4. Milan Čalić-Mićaga
5. Vlado Mrkonjić
6. Fabijan Božić-Fabo
7. Hrvoje Vidaković
Od
početka smjene vodu „Jazavci“ je pridružen
i Zlatko Prpić-Prle iz Vukovara, a zadnjih
tjedan dana i Dragoljub Petrović iz Osijeka.
Svih 9 brigadira iz voda „Jazavci“ postali
su udarnici, ali u Odredu se broji samo 7
koji su stalni članovi voda i Odreda.
Iskopana (miniranje, kopanje, miniranje, kopanje
i...) je velika jama za cisternu (koju su
kasnije nazvali „Juma“), a izgrađena je i
kilometar dugačka cesta. Sigurno je kako ovaj
posao u kamenu ne bi bilo moguće napraviti
da nije bilo pomoći inžinjerijske jedinice
iz Pule i njihovog komandira starijeg vodnika
Rade Mihajlovića te jedinica JRM iz Šibenika.
„Heja!
Heja! Hrabri!“
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB013_1.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB014.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB015.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/E.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB016.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB017.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/IORB018.jpg)
Prle,
Hrvoje, Fabo, Vlado i Mićo
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/19.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/201.jpg)
Fabo,
Mićo, Borna, Hrvoje, Zelja i Vlado
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/21.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/22%20ISTOVAR%20CEMENTA.jpg)
Istovar
cementa iz DTM-RM
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/231.jpg)
Vlado,
Fabo, Mićo, Borna i Hrvoje
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/24.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/25%20CISTERNA%20.jpg)
cisterna
= Juma
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/26.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/27%20JUMA.jpg)
Juma
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/28.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/29%20RAD%20U%20JUMI.jpg)
Rad
u Jumi
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/30%20NEZGODA%20NA%20POSLU.jpg)
Nezgoda
na poslu
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/31%20KASKADER%20FABO.jpg)
ne,
to je bio samo vodni kaskader Fabo
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/32%20VLADO%20MRKONJIc.jpg)
Vlado
Mrkonjić
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/33%20PRPIc%20ZLATKOPRLE.jpg)
Zlatko
Prpić-Prle
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/34.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/35.JPG)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/37.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/38.jpg)
Novinski članci iz tih godina
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/R%20Arena%20Otkriven%20Otok%20Mladosti1.jpg)
Ilustrirani
tjednik "Arena"
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/S%20FRONT%20Prodor%20izvidjaca%20na%20more%20Otok%20mladosti1.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/S1%20FRONT%20Tekst%20Otok%20maldosti1.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/T%20FRONT1.jpg)
Nedeljni
ilustrovani list "Front"
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/U%20BILTEN%20CRV%20KRIzA%20Brigada%20hrabrih%20stvara%20otok%20mladost%2001.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/V%20BILTEN%20CRV%20KRIzA%20Brigada%20hrabrih%20stvara%20otok%20mladost%2002.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/Z%20BILTEN%20CRV%20KRIzA%20Brigada%20hrabrih%20stvara%20otok%20mladost%2003.jpg)
Bilten
Crvenog križa "Naš rad"
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/z1%20VJESNIK%201973_03%20Trazilo%20se%2050%20hrabrih%20obradjeno.jpg)
List
"Vjesnik"
1973.
godine na Otoku mladosti u smjeni od 28. 6.
1973. do 24. 7. 1973. radile su:
1.
IORB Saveza izviđača Hrvatske „Rade Končar“
komandant Borna Šulc iz Odreda izviđača-porječana
„Mate Jerković“ Osijek, predsjednik brigadne
konferencije Boris Lanča iz Pazina.
2.
ORB bratskih gradova Kutine i Zaječara, „Dragica
Delija“ komandant Sava Lacković iz Kutine,
predsjednik brigadne konferencije Čedo Borovnjak
iz Kutine.
3.
OIRB omladine i izviđača Slavonije i Baranje
„VI. Slavonski korpus“ komandant Milan Čalić
iz Odreda izviđača – porječana „Mate Jerković“
Osijek, predsjednik brigadne konferencije
Duško Vukelić iz Našica.
4.
Inžinjerijski vod JNA iz Pule s komandirom,
potporučnikom Rade Mihajlović.
Starješina
naselja radnih brigada bio je Borislav Majer-Cigo
iz Kutine, komandant naselja je bio Drago
Durlin iz Kutine, kuharica Danica, domaćica
Nada Olhovi iz Slavonskog Broda, ekonom Astić
vojni umirovljenik iz Šibenika (ili Splita)
(nakon konačarske akcije u izgradnji se zadržao
još nekoliko dana, pa je direktor Bjažić doveo
drugu osobu), sekretarica ozbiljna i simpatična
žena iz Varaždina i direktor Otoka mladosti
u izgradnji Slavko Bjažić sekretar Saveza
izviđača Hrvatske.
U
vodovima koji su pripadali IORB-u „Rade Končar“
SIH-a radili su izviđači iz: Virovitice, Oroslavja,
Hrvatske Kostajnice, Slavonskog Broda, Zagreba,
Osijeka, Beograda, Darde, Belog Manastira,
Pazina, Pitomače, Voćina i Slavonske Požege.
Ukupno 46 brigadira i brigadirki.
Od
članova OIP „Mate Jerković“ Osijek u ovoj
brigadi radili su: Borna Šulc komandant brigade,
Andrija Težla vodnik voda „Jazavci“, Ladislav
Težla, Dario Mamić, Vojislav Janković-Medo
i Darko Medinac.
Štab
radne akcije „Otok mladosti '73“ svojim je
odlukama IORB „Rade Končar“ pohvalio 3. 7.
1973. i proglasio udarnom 7. 7. 1973. i 16.
7. 1973. Popis svih brigadira IORB „Rade Končar“,
na zadnje dvije stranice Dnevnika u posadnoj
knjizi 2. Posade „Galeb“ iz Odreda izviđača
– porječana „Mate Jerković“ Osijek, napisao
je Boris Lanča predsjednik brigadne konferencije,
jer Uprava Otoka mladosti nije svojoj izviđačkoj
radnoj brigadi nabavila bilježnicu, dok su
druge brigade taj materijal dobile od svojih
općinskih konferencija omladine. IORB „Rade
Končar“ je imala svoju zastavu, ali nije imala
svoj amblem za uniformu – nikada.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/J1.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/K.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/N.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/O.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/P.jpg)
U
vodovima koji su pripadali OIRB „VI. Slavonski
korpus“ radili su omladina i izviđači iz:
Našica, Čepina, Podravske Slatine, Osijeka,
Voćina, Belog Manastira i još nekih drugih
mjesta Slavonije i Baranje. Oko 50 brigadira
i brigadirki.
Najveće
zasluge u formiranju Omladinsko izviđačke
radne brigade (OIRB) hrabrih „VI. Slavonski
korpus“ imao je drug Miomir Riznić – Mišo
funkcioner Međuopćinske konferencije Saveza
omladine Hrvatske za Slavoniju i Baranju,
kao i njezinom pripremanju za odlazak i rad
na Otoku mladosti. Mišo je tada bio i član
Uprave Odreda izviđača zrakoplovaca „Franjo
Kluz“ Osijek.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/L1.jpg)
Od
članova OIP „Mate Jerković“ Osijek u brigadi
su radili: Milan Čalić komandant brigade,
Fabijan Božić vodnik, Ivica Buljan, Dževat
Asanov, Mladen Kevčić-Keva, Goran
Zeljković-Zelja, Vlado Mrkonjić, Goran Mađarac-Magi,
Darko Mrkonjić-Mrka, Ivica Poje i Boris Šoštarko.
U
ORB „Dragica Delija“ iz bratskih gradova Kutine
u SR Hrvatskoj i Zaječara u SR Srbiji radilo
je oko 50 brigadira i brigadirki.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/F.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/OM_okrugli.png)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/40.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/41.jpg)
Na temelju prijedloga svih brigadira preko
brigadnih konferencija, Štab radne akcije
„Otok mladosti '73“ svojom je odlukom dana
24. 7. 1973. proglasio OIRB Slavonije i Baranje
„VI. Slavonski korpus“ najboljom brigadom
u smjeni. Izvezena je crvena lenta NAJBOLJOJ
BRIGADI 1. SMJENE – OTOK MLADOSTI 1973. GODINE
koja se čuva od 5. 10. 2020. u Muzeju Slavonije
u Osijeku.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/M.jpg)
Iz
Odreda izviđača – porječana „Mate Jerković“
Osijek dana 24. 7. 1973. udarnicima su proglašeni:
Borna Šulc, Milan Čalić, Vlado Mrkonjić, Ivica
Poje, Andrija Težla, Ladislav Težla i Boris
Šoštarko.
Za
vrijeme radova u 1. smjeni 1973. godine brigade
su posjetile važne ličnosti političkog života
Republike i Federacije kao drugarica Ema Derossi-Bjelajac,
drug Jakov Sirotković potpredsjednik Saveznog
izvršnog vijeća SFRJ-a, drugarica Jelica Radojčević
predsjednica Saveza izviđača Hrvatske, drug
Josip Vrhovec sekretar Izvršnog komiteta CK
SK Hrvatske, drug Maksimović predsjednik Saveza
omladine Jugoslavije, Vanja Vranjican generalni
direktor Jugoslavenskih željeznica, kao i
mnogi drugi.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/42%20BORNA%20ZNAcKU.jpg)
1973.
Komandant IORB „Rade Končar“ prima udarničku
značku na Otoku mladosti
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/43.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/udarnik2.png)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/45%20%20%20RASTANAK.jpg)
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/46%20%20ODLAZAK%20BRODOM%20RM.jpg)
Odlazak
brodom RM
„Heja!
Heja! Hrabri!“
1974.
godine na Otoku mladosti u dobrovoljnoj izgradnji
sudjelovali su iz Odreda izviđača-porječana
„Mate Jerković“ Osijek u IORB-u „Rade Končar“
Milan Čalić-Mićaga komandant brigade, Darko
Mrkonjić-Mrka, Vojislav Janković-Medo, Boris
Šoštarko-Brčili, Mladen Kevčić-Keva, Fabijan
Božić-Fabo, Goran Mađarac-Magi i Željko Bolkovac-Pumpa.
Ove,
kao i prošle 1973. godine u dobrovoljnoj izgradnji
Otoka mladosti sudjelovala je Azra Dedić,
ali sada sa mlađom sestrom Minkom. Njihov
otac Islam Dedić funkcioner SIH-a nalazio
se u to vrijeme na Zlarinu na funkciji starješine
STL-a. U radnoj brigadi radila je i Vida Macarol
iz poznate skautske-izviđačke familije (Slavko,
Frida i Branko Vidin tata). Sve tri su iz
Zagreba. Brigadire je, kao svake tako i ove
godine, posjetio drug Vanja Vranjican generalni
direktor Jugoslavenskih željeznica.
Predsjednik
brigadne konferencije je bio Jakša Kovačev,
sekretar Saveza izviđača Hrvatske iz Kneževa,
komandant ORA Otok mladosti 1974. je bio Dušan
Jerinić iz Belog Manastira, a direktor Otoka
Mladosti u izgradnji je bio Slavko Bjažić
rodom iz Zlarina, nastanjen u Zagrebu.
Više
puta su administrativno poslovanje u akcijama
dobrovoljne izgradnje Otoka mladosti vodile
Bosa i nešto manje Mirna administrativne službenice
Saveza izviđača Hrvatske.
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/H.jpg)
Darko
Mrkonjić-Mrka, Željko Bolkovac-Pumpa¸ Minka
Dedić i Vida Macarol
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/I.jpg)
Željko
Bolkovac-Pumpa, Goran Mađarac-Magi, Milan
Čalić-Mićaga
Udarnicima
su iz Odreda proglašeni: Milan Čalić-Mićaga,
Željko Bolkovac-Pumpa i Boris Šoštarko-Brčili.
Počasnim građanima Otoka mladosti proglašeni
su oni koji su tri puta (tri godine, a nije
moralo biti uzastopno) sudjelovali u radnim
brigadama na otoku.
„Počasni
građani Otoka mladosti“ iz Odreda izviđača
– porječana „Mate Jerković“ Osijek su:
1. Milan Čalić-Mićaga
2. Fabijan Božić-Fabo
3. Goran Mađarac-Magi
![](/PO/povijest/slike_povijest/1951/OIPMJ/48.jpg)
U
izviđačkim omladinskim radnim brigadama koje
su 1972., 1973. i 1974. gradile Otok mladosti,
iz Odreda izviđača – porječana „Mate jerković“
Osijek radilo je ukupno 30 brigadira od kojih
je udarnicima proglašeno 17 brigadira dok
su 3 brigadira proglašeni „Počasnim građanima
Otoka mladosti“.
„Heja!
Heja! Hrabri!“
U
vezi rada na Otoku mladosti:
1.
Glavni dio posla (97%) izvodile su dobrovoljne
izviđačke, omladinske i omladinsko izviđačke
radne brigade. Brigadiri, vodnici, njihovi
komandanti i predsjednici brigadnih konferencija
za svoj rad nisu primali novčanu naknadu.
2.
Izviđačke jedinice koje su logorovale na Zlarinu
i kasnije na Obonjanu mogle su darovati jedan
radni dan (1% posla). Veći dio jedinica ignorirao
je tu potrebu.
3.
Početak akcije, prije dolaska prve smjene
radom su pripremali konačari (1% posla) koji
su dolazili nekoliko dana ranije. Iz OIP „Mate
Jerković“ Osijek kao konačar je 1973. dao
12 radnih dana Borna Šulc.
4.
Završetak su isto tako, konačari ostvarivali
svojim radom (1% posla), nekoliko dana nakon
kraja posljednje smjene. U završnoj konačarskoj
akciji iz OIP “Mate Jerković“ Osijek 1974.
godine dali su (7 radnih dana svaki): Darko
Mrkonjić-Mrka, Goran Zeljković-Zelja, Zvonko
Herhenreder-Reder, Džo iz Divaltove ulice,
Ivica Poje i Borna Šulc.
5.
Konačarski se rezultati nisu spominjali, pa
se tako ne spominju ni u odredskim evidencijama
učesnika, udarnika i „Počasnih građana Otoka
mladosti“.
6.
Izviđački san i san direktora Slavka Bjažića
da će stoljećima izviđači, djeca i omladina
iz obitelji skromnih i prosječnih materijalno-financijskih
mogućnosti dolaziti i uživati na Jadranu,
u svojoj zemlji, na otoku koji su sami besplatno
izgrađivali je prošao=nije se ostvario. Od
prve „Brigade hrabrih“ izviđačke noge stupale
su Obonjanom manje od 20 godina.
7.
Zanimljiv podatak je i kako je od svih Stalnih
terena za logorovanje Saveza izviđača Hrvatske
na otocima: Kakan, Zlarin, Otok mladosti i
Centra za poletarce na Brodarici – obali (sve
kod Šibenika), jedini i dalje koriste svoj
teren na Malpagi svake godine već desetljećima,
brđani Kluba izviđača „Mladen Ljubović“ Zagreb,
koji su djeca, unuci i praunuci prvih starojugoslavenskih
zagrebačkih skauta. Ranije je napomenuto da
je teren bio odvojen od ostalih izviđača na
Zlarinu. Zbog toga su na zagrebačke brđane
neki izviđači, pa čak i funkcioneri SIH-a
gledali kritizerskim očima. Ali, ti ljudi,
njihova djeca, unučad i praunučad u istoj
jedinici koja se danas zove Klub izviđača
„Malpaga“ i dalje imaju i koriste svoj teren
na otoku Zlarin.
8. Slavko Bjažić prestao je biti direktor
Otoka mladosti neposredno po završetku radova
na njemu. SIH je doveo drugog čovjeka za direktora.
Slavko Bjažić-Brko bio je razočaran, a ovog
novog direktora izviđači Hrvatske ni ne pamte,
jer je bio mnogo mlađi i nije imao ni vremena
ni mogućnosti učiniti ono što je napravio
Brko.
PJESMA
BRIGADE HRABRIH
Glazba:
Lovro Županović
Tekst:
Slavko Bjažić
Na
pustom školju fijuče vjetar,
i more priča stoljetne priče.
Brigada
hrabrih na rad se sprema,
iz krša novo naselje niče.
Udari krampom! Kamen ponesi!
Mina
nek grune, nek grune BUM!
Brigada hrabrih nastupa složno,
zapreku
svaku ruši za tren!
Mi
svojim žarom mijenjamo zemlju,
a
beton veže drugarska srca.
Baš
ovdje sutra šator će stati,
a
sad znoj curi i mina puca.
Udari
krampom! Kamen ponesi!
Mina
nek grune, nek grune BUM!
Brigada
hrabrih nastupa složno,
zapreku
svaku ruši za tren!
A
nakon rada poslušaj more
i
čut ćeš pjesmu tisuće mladih.
Što
njom će sutra nositi spomen,
na
ove dane brigade hrabrih.
Udari
krampom! Kamen ponesi!
Mina
nek grune, nek grune BUM!
Brigada
hrabrih nastupa složno,
zapreku
svaku ruši za tren!
PRODUCENT:
MUZIČKA PRODUKCIJA RTZ - ZABAVNI ORKESTAR
POD RAVNANJEM ZLATKA ČERNJULA
IZVODI:
DJEČJI ZBOR OSNOVNE ŠKOLE „CRVENI OKTOBAR“
POD RAVNANJEM PROFESORICE BRANKE PINTAR
IZDAVAČ:
SAVEZ IZVIĐAČA HRVATSKE
JUGOTON PODUZEĆE ZA IZRADU GRAMOFONSKIH PLOČA
ZAGREB-DUBRAVA
Na spomenutim izviđačkim i omladinskim radnim
akcijama u IORB-u radio je ukupno 51 brigadir
iz Odreda izviđača – porječana „Mate Jerković“
Osijek i 29 ih je primilo udarničke značke
(odnosno 28 jer je Buco iz Vukovara, koji
se školovao u Osijeku i bio član Odreda, primio
1967. na Zlarinu 2 značke istovremeno).
![povratak](/PO/slike/strijela/strijela1.gif)
(povratak)